E bine așa. Hai, nu te opri.
Privește înainte!
Nu te simți prea bine acum, nu-i așa?
Vezi, ți-a ieșit!
Mă simt ca un tâmpit.
Nu așa repede. Mai încet.
Mai încet.
Bine, bine.
Fiți cât mai reali.
Mențineți-vă gurile ușor încordate.
Așa, așa.
Fă-o să acționeze în lateral.
Ești Michael
Dorsey, corect?
Da, așa este.
Dle Dorsey, du-te la pagina 23, te rog.
Da, cred că vă referiți la prima scenă...
La scenă a doua din actul întâi.
Scenă a doua din actul întâi. Corect. Începe când ești pregătit.
Da, desigur.
Vai, iubito, știi cum m-am simțit când m-am trezit la Paris
și am văzut perna goală unde...
Stai! Acoperă-ți sânii. Kevin e jos. Dumnezeule, ce ești tu?
Sunt femeie. Nu sunt mama Feliciei. Și nici soția lui Kevin.
Mulțumesc mult. Avem nevoie de cineva mai în vârstă.
Mami! Tati! Unchiule Pete, veniți repede!
S-a întâmplat ceva cu Biscuit! Cred că a murit!
Avem nevoie de cineva mai tânăr.
" Ei iau cina... " Pot începe din nou? Nu am început bine.
Ai citit bine. Dar nu ai înălțimea potrivită.
Mă pot face mai înalt.
Nu. Căutăm un personaj mai scund.
Fiți atent. Nici nu sunt atât de înalt.
Vedeți, port înălțătoare. Pot fi mai scund.
Înțeleg, dar căutăm un personaj diferit.
Pot fi diferit.
Avem nevoie de altcineva.
La ce țineți mai mult în afară de muncă?
Rolul e lucrul cel mai important. Dar și dragostea, uneori.
Dacă improvizezi, ești autorul. Când cineva scrie o piesă,
decide unde plasează momentele culminante. Faceți și voi asta.
Dar voi aveți dreptul să nu accentuați momentele culminante.
Puteți să nu fiți abătuți când vrea autorul.
Puteți pune accentul pe "dar". Puteți pune accentul pe "și".
Normal, o făceau pentru bani,
după cum toată lumea o face pentru bani.
Dar întrebarea care apare în ultimă instanță este:
Ce făceau ei pentru bani?
Noi, care nu eram prusaci, ne vedeam de carierele noastre mărunte.
Drept pentru care, când s-a dezlănțuit iadul și nemții au rămas fără săpun,
și s-au gândit: " Ce naiba? Putem s-o gătim pe dna Greenwald!",
cine credeți că i-a oprit?
Scuzați-mă, vă întrerup din discuție cu interpretarea mea?
Nu interpretați un rol care nu vă reprezintă.
Nu spuneți "el" sau "ea", cum ai făcut tu când o jucai pe Kitty,
în Time Of Your Life.
Dacă nu te identifici cu rolul, nu-l poți juca.
Dle sergent.
Repede! Chemați preotul!
Nu, dle sergent, fără preot.
- Dar ești pe moarte, conte Tolstoi. - Știu.
În numele Tatălui și al Fiului și al Sfântului Duh,
îți încredințez sufletul lui Dumnezeu.
- Prieteni... - E excelent, Michael.
Dar ar fi mai bine să te duci în centrul scenei și pe urmă să mori.
De ce?
Fiindcă publicul din partea stângă nu te vede.
Vrei să mă ridic și să mă deplasez spre centrul scenei
în timp ce mor?
Știu că pare ciudat, dar trebuie s-o facem.
- De ce? - Tocmai ți-am spus. Fă-o acum!
Fiindcă zici tu așa?
Da, iubire.
Nu cu mine în rolul lui Tolstoi.
Trebuie să lucrați.
Nu există scuze pentru lene.
Nu există scuze. Există șomaj.
Șomajul există când am început eu și cu prietenii mei să jucăm.
Situația nu s-a schimbat.
Rata șomajului e de 90-95% și nu se va schimbă vreodată.
Sunteți actori. Vă aflați în New York.
Nu e de lucru. Dar trebuie să faceți ceva ca să căpătați de lucru.
Două tortellini, o supă de roșii cu ceapă și două salate.
Să vină: un cotlet de vițel, mediu, două filéuri de cod, o porție de pui!
Un filé de cod mai în sânge.
- Ce garnitură? - Cartofi copți.
- Cum a mers? - Groaznic.
- Ai rescris ultima scenă? - Am scris scena cu cravată.
Cum e?
Va schimba lumea teatrului.
Lucrăm la ea când ajungem acasă diseară.
Asta-i peștele meu.
- Ba e peștele meu. - Hoțule!
- Să vină: un pește... - Asta-i pentru client!
Gust și eu fiindcă, dacă clientul mă întreabă dacă mănânc și eu ce-i dau,
îi pot spune: " Da, mănânc și eu din ce-ți dau".
Ai rescris scena cu cravată? Bravo.
- Fără cravată? - Ba cu cravată.
- Cu cravată? - Da, cu cravată.
Problema e cu cravată. Dacă o scoți, obții ceva bun.
- Ce e cu tine? - Ce e cu mine?
Problema e că mă deprimă să fiu contrazis.
Înseamnă că ai o depresie.
Azi e ziua ta și n-ai pomenit nimic despre asta.
Las-o baltă. Sunt actor de compoziție. Nu mă afectează vârsta.
- Asta e foarte bine. - Cum să nu fii deprimat?
În loc să fii Michael Dorsey, marele actor sau marele chelner,
de ce nu încerci să fii doar Michael Dorsey?
Sunt Michael Dorsey. Care-i avantajul?
- Spune-o la modul serios. - Sunt Michael Dorsey. Bine?
Surpriză!
Discurs! Discurs!
Stați, stați! Așteptați puțin.
Întâi, un toast.
În cinstea lui Michael Dorsey, care ne aduce aminte ce înseamnă actoria!
Să fii șomer!
Pentru Michael,
care, de șase ani, e prietenul meu.
De atâta timp?
Și îmi este profesor. Și e nemaipomenit.
E un mare profesor, un mare actor, un mare om și...
Ce discurs stupid. Hai să ne îmbătăm.
La mulți ani!
- Ce faci? Sunt Michael. - Sunt Patty.
Ești actriță? Ai o fată minunată. Ce bluză frumoasă. Cu cine ai venit?
Nu vreau sală plină la Winter Garden Theatre.
Vreau doar 90 de oameni care au fugit de cea mai rea ploaie din istorie.
Sunt oameni care se simt vii pe planetă
până ce se usucă.
Aș vrea să am un teatru care să fie deschis numai când plouă.
Strasberg a spus că îți creezi singur ocaziile.
- Uite a spus-o. - Nu-mi pasă.
Eu și cu Sandy strângem 8.000 $ să montăm piesa lui Jeff la Syracuse.
O vom face. Și voi puteți face la fel.
Uite-o pe Emily! Ia te uită cine a venit.
O poți face în Poconos.
Te tot plângi că nu poți să lucrezi. Creeaza-ți propria...
Nu e o scumpete?
Iubește copiii. Îi iubește cu adevărat.
O vei face! Vei găsi o cale să faci rost de bani.
Mă tot uitam la tine. Ai un chip minunat. Ești actriță?
- Uneori. - Ai jucat în Dames At Sea!
- Ai văzut-o? - Ai jucat grozav. Pe bune!
Ai o voce minunată.
Am simțit o aură între noi când am văzut-o.
Serios. Nu te cunosc, dar te cunosc.
Îți voi spune totul despre tine. Îți place să alergi desculță pe plajă.
- De ce ești atât de încordat? - E ziua mea. Sunt șomer.
Asta e tot? Nimic altceva?
Da, mă doare. Dă-mi voie să te însoțesc la plecare. Să stăm de vorbă.
Bine, de acord.
Vrei? Serios?
Îmbrățișează-mă.
Îți mulțumesc că mă placi.
Nu-mi place când mi se spune:
"Ți-am înțeles bine mesajul".
Său: "Ți-am înțeles bine piesa. M-a făcut să plâng".
Înțelegi?
Îmi place când vine cineva la mine,
a doua zi
sau după o săptămână, și-mi spune:
"Ți-am văzut piesa.
Ce s-a întâmplat?"
Totul e sub control. Îmi hrănesc pisicile și mă întorc peste o oră.
Nu pot. Colegul meu de cameră vrea să lucreze la actul al treilea.
- Cum adică, nu poți? - Vrea să lucreze.
- Dă-mi numărul de telefon. - Am făcut-o deja.
- Credeam că s-o fi schimbat. - De acum o oră?
Ai dreptate. Stai să vorbesc cu el. Te sun eu.
- Nu m-a auzit nimeni? - Se pare că nu.
Am stat blocată aici o jumătate de oră.
Ce petrecere mai e și asta?
Vă distrați de minune, nu?
Scuze.
O voi ține minte dacă voi juca într-o scenă în care sunt prizonieră.
- Cânți frumos, Michael. - Mulțumesc.
Cine e asta?
- Mallory. E căsătorită cu John. - A, da.
Am scris despre sinucidere la amerindieni.
Nu a interesat pe nimeni. Nu a venit nimeni.
Iar eu cred că amerindienii sunt la fel de americani
ca și John și Ethel Barrymore
și Donny și Marie Osmond.
Cred că e ceva foarte trist,
dar, în zilele noastre, când oamenii visează,
ei nici măcar nu mai visează în propria lor țară.
E oribil.
A fost frumos. Nici nu știu cine erau jumătate din ei.
Era târziu și am vrut să-ți fac o surpriză.
Am invitat 10 oameni. Ei au invitat câte 10 oameni.
Ai cunoscut vreo 40 de oameni. Te-au plăcut cu toții.
Vorbeau frumos despre tine.
- Mulțam, Jeff. - Somn ușor.
- La mulți ani. - Mulțumesc.
- Unul din cei cinci cunoscuți. - Grozav chef.
Mulțumesc.
Scuzați-mă, dra Right? Dra Right?
Noapte bună. A fost minunată petrecerea.
Însoțitorul meu a plecat cu altcineva. M-am distrat. Ai vreun somnifer?
Hai, te conduc eu acasă.
M-am simțit foarte bine. Chiar m-am distrat.
Ba nu te-ai distrat. Așteaptă. N-am bani de taxi.
Nici o problemă. Ai putea fi jefuit. Să mergem pe jos.
Oricum, ar costă prea mult.
- De ce nu te-ai simțit bine? - Ba m-am simțit bine.
- Ce e cu tine? - Nimic.
Ce ai?
- Ce ai? - Nimic! Mă simt perfect.
Așa plâng eu, e un obicei.
Spune-mi ce e în neregulă sau te omor.
Totul e în regulă, Michael. Mă simt chiar foarte bine.
Îți faci grijă pentru audiție. De ce?
- Pentru că nu voi lua rolul. - De ce nu?
- Fiindcă sunt nepotrivită pentru el. - Ce fel de rol e?
De femeie!
Nu ai bărbat, deci te porți tu ca un bărbat.
Greșești, dr Brewster. Sunt mândră că sunt femeie.
Stai puțin. Tipul te tratează ca pe un gunoi,
pentru că e un mare medic, corect?
Dar nu trebuie să accepți. Vorbește-i la fel.
Arată-mi tu.
Ai un accent sudist?
Greșești, dr Brewster. Sunt foarte mândră că sunt femeie!
Mie nu-mi iese la fel de bine.
Ba da! Răspunde-i la fel. Haide, te rog.
Greșești. Sunt mândră că sunt femeie.
Unde greșesc?
- Nu-mi dau seama ce joci. - Fac pe mânioasă. Sunt furioasă.
Mi-ai spus să-i răspund la fel. Fac pe furioasă.
Asta e furie?
Nu-mi iese interpretarea mâniei.
Așa este. Dar mai sunt 100 de actrițe la audiție
cărora nu le frică să lucreze.
Care nu se tem să urmeze textul și reușesc!
- Nu te enerva! - Nu mai face pe victima!
- Nu sunt o victimă! - Joacă chiar acum! Fă-o!
Greșești, dr Brewster. Sunt...
Continuă.
- Greșești, dr Brewster... - Ce să-ți fac, să te pocnesc?
Greșești. Sunt foarte mândră că sunt femeie.
Sunt mândră de spital.
Și, înainte de a-l vedea distrus de tirania ta,
Păstrează-ți furia.
voi recomanda să fii dat afară.
- Menține-te așa. - Bună ziua.
- Nu scânci ca o actriță proastă. - Am spus bună ziua!
N-a fost rău.
Ai simțit cât te-am urât?
- Chiar ai simțit? - Din cauza asta și plec.
Dar cum voi reuși mâine? Cum să mă enerveze un străin?
Vin să te iau la 10:00 și te enervez eu.
Bruce Fortune la Telecinema. Bruce Fortune la Telecinema.
- Bennett? - Aici sunt.
Stanz?
Oare așa trebuie să arăt?
- Dar chiar așa arăți. - Nu ai haz.
Bun. Rămâi așa.
Fără paiete, Alfred. Se duce la înmormântarea soțului ei.
Jacqui? Cum ajunge Ron, intri.
Lester.
Lester. Sandy Lester?
Da, aici.
Termină!
Pa. Bună dimineața, doamnelor.
Luați-vă autobiografiile și urmați-mă.
Urează-mi noroc.
- Să te ia naiba. - Mulțumesc.
- Du-te. - Dumnezeu cu tine.
Vedeți aici câteva dintre personajele dv preferate din Southwest General,
între care John Van Horn, care l-a interpretat pe dr Medford Brewster
încă de la difuzarea primului episod, acum 20 de ani.
Mergem acum în studioul B, unde se înregistrează episoadele.
Andrew Donovan să se prezinte la cabine.
N-am primit rolul.
- Ce? - Nici nu m-au lăsat să citesc.
- Nu te-au lăsat să citești? - Au spus că nu sunt pregătită fizic.
Vor o persoană mai dură. Așa că plec acasă.
- Te conduc. - Până la San Diego?
- Ce tot spui? - Plec acasă!
Urăsc locul acesta!
Doamne! Am 34 de ani! Am dat 24 $ pe ochelarii aceștia.
Doar cumpăr lucruri... Vreau să fiu chelnerița.
Nu voiam să fac chestia asta, dar vei citi rolul.
Scuze, Terry Bishop e aici?
Nu, dl Bishop repetă pentru The Iceman Cometh, pentru Broadway.
Ce face?
Repetă la The Iceman Cometh, pentru Broadway.
Ăsta era rolul meu. Trebuia să intru...
Trebuie să mă văd cu cineva. Să nu faci vreo prostie.
Oare se întoarce?
- George Fields e aici? - Da, este.
Așteptați puțin. Nu puteți da buzna așa!
Michael, e ocupat acum. Îți jur!
Stai puțin. Vrei să aștepți afară? Sunt cu cei de pe Coastă.
Și aici e o coastă. New Yorkul e pe coastă.
Vai de mine.
Sy, vrei să...
Dumnezeule... Vezi ce ai... Margaret?
Prinde-l din nou. Am pierdut legătura.
Ce este, Michael?
Terry Bishop joacă în Iceman. Mi-ai promis că mă trimiți pe mine.
Mi-ai spus că voi obține o audiție. Nu ești tu impresarul meu?
- Pressman vrea un nume. - Terry Bishop e un nume?
Și Michael Dorsay e un nume, dacă vrei să trimiți friptura înapoi.
Stai, stai! Întotdeauna îmi faci chestia asta.
A fost urât din partea mea. S-o iau de la început.
Terry Bishop joacă într-un serial. Milioane îl văd zilnic.
Asta-i dă dreptul să ruineze Iceman? Eu joc mult mai bine decât el.
- Am jucat rolul ăsta în Minneapolis. - Dacă vrea un nume, e problema lui.
Oamenii se ocupă de activitatea asta ca să câștige bani.
- Și eu vreau să fac bani. - Zău?
La teatrul din Harlem pentru orbi? La teatrul popular din Syracuse?
Stai așa. Am jucat în nouă piese la Syracuse.
Am avut parte de recenzii minunate. Nu că pentru asta aș fi făcut-o.
Ferească Dumnezeu să-ți pierzi poziția de ratat.
Crezi că sunt un ratat?
Nu mă las atras în această conversație.
Nu o voi face.
Ți-am trimis piesa colegului meu. Are în ea un rol bun pentru mine.
Cine te crezi să-mi trimiți mie o piesă în care să joci tu?
Nu sunt maică-ta. Nu trebuie să-ți găsesc piese în care să joci.
Eu distribui ofertele. Cu asta mă ocup.
De unde știi? De la zâna impresarilor?
Aș fi minunat în rolul acela.
- Nimeni nu va monta piesa aceea. - De ce?
E o piesă proastă despre un cuplu care se întoarce la Love Canal.
Dar e ceva real.
Nimeni nu vrea să vadă oameni care locuiesc lângă deșeuri chimice!
Pot vedea așa ceva în Jersey.
Nu vreau să mă contrazic cu tine. Voi strânge 8.000 $ și o voi produce.
Trimite-mă pentru orice. Nu-mi pasă.
Joc în reclame pentru hrană de câini. Fac înregistrări la radio.
- Nu te pot recomanda. - De ce nu?
Pentru că nimeni nu o să te angajeze.
Mă dau de ceasul morții să obțin un rol!
Și îi înnebunești pe toți!
Cine vrea să se certe dacă
Tolstoi poate să meargă când e pe moarte sau când vorbește?
Asta a fost acum doi ani, iar tipul ăla e un idiot!
N-or fi cu toții idioți. Tu te cerți cu toată lumea!
Ai una din cele mai rele reputații din oraș.
Nimeni nu te va angaja.
Vrei să spui că nimeni din New York nu va lucra cu mine?
Și nici din Hollywood. Nu-ți pot obține nici măcar o reclamă.
Ai jucat în rol de roșie și au întârziat fiindcă nu stăteai jos.
Da, fiindcă nu era logic.
Erai o roșie! O roșie nu are logică. Nu poate să se miște!
Păi, dacă nu se mișcă, atunci cum poate să șadă?
Eram o roșie în picioare. O roșie mare, frumoasă și zemoasă!
Nimeni nu imită legumele ca mine! Am jucat și lângă Broadway!
Am fost roșie, castravete!
Am jucat rolul unei salate de andive care i-a dat pe spate pe critici!
Încerc să-mi păstrez cumpătul.
Ești un actor minunat.
- Mulțumesc. - Dar ești o belea prea mare.
Du-te să vezi un psiholog.
Bine, mulțumesc. Voi strânge 8.000 $ pentru a monta piesa lui Jeff.
Michael, nu vei face rost nici de 25 de cenți.
Nimeni nu te va angaja.
Nu zău?
Dorothy Michaels?
- Da. - George Fields vă e impresar?
- Da. - În regulă, doamnelor.
Luați-vă textele și urmați-mă.
Urăsc replica asta: "Ai tot dreptul la fericire".
Ea e Dorothy Michaels. Regizorul nostru, Ron Carlysle.
Ea e producătoarea, Rita Marshall. Dl Fields e impresarul lui Dorothy.
Sunt impresionat.
Mă tem că nu sunteți potrivită pentru rol. Mulțumesc pentru participare.
Pagina 205, vrei camera unu sau doi?
- Camera doi și spune-i lui Art. - De ce nu sunt potrivită?
Încerc să redau un anumit mesaj
și caut un anumit tip de fizic.
Dle Carlysle, sunt actriță de compoziție. Pot juca cum vreți dv.
Sunt sigur că ești o actriță foarte bună.
Doar că nu ești destul de amenințătoare.
Nu sunt amenințătoare?
Ia-ți mâinile de pe mine, sau îți fac ouăle praf!
- Par suficient de amenințătoare? - E un început.
Cred că știu ce vrei. Vrei caricatura unei femei.
Ca să demonstrezi că puterea masculinizează femeia
sau că femeia-bărbat e urâtă.
Să le fie rușine femeilor care te lasă să le faci așa ceva.
Cu asta mă refer la dumneata, dră Marshall.
Să-ți fie rușine, mascul de rahat.
Iisuse!
Ce vi se pare greșit în ideea că puterea masculinizează femeia?
Nu că asta aș fi vrut să demonstrez.
Dră Michaels, o secundă.
A fost real sau dădeai doar o probă?
Cu ce răspuns pot obține o audiție, dră Marshall?
Bravo dumitale.
Vino.
- Dră Michaels. - Da. Mulțumesc.
Chiar crezi că merită s-o testăm?
Mi-a spus că nici un regizor nu i-a transmis un rol atât de rapid.
Așa a spus?
Îmi place
accentul ei.
- Trebuie să-mi ordonez hârtiile. - Nimeni nu-și va da seama.
Sunt puțin cam speriată.
Gândește-te la ei ca la ceva prietenos.
Ca la un pluton de execuție.
Dră Michaels, vom face acum o probă de filmare.
Camera 1, dă-mi profilul din dreapta. Camera 3, profilul din stânga.
- Ce parte? - Stânga.
Cu ce parte pentru stânga dv?
- Poftim? - Asta e stânga mea sau a dv?
Așteaptă. La ce te referi? Stânga mea.
Stânga dv.
Dră Michaels, nimeni nu vorbește cu dumneata.
Scuze. Credeam că mă vreți din profil.
- Camera 3 e prea aproape. - Camera 3, îndepărtează-te.
Fă-o să pară mai atrăgătoare. Până unde poți să te retragi?
- Ce-ai zice de Cleveland? - Încetează.
Acolo e bine, Herbie.
Dorothy, scumpo, vom face o probă. În regulă?
Vreau să văd exact ce ne-ai arătat mai devreme.
Dă-i replica, Jo.
"Știu ce fel de femeie ești, Emily.
Îmbătrânești. Nu ai bărbat, așa că vrei să te porți tu ca un bărbat".
Tăceți imediat. Când îmi vorbiți, faceți-o ca un profesionist.
Să nu o luați ca pe ceva personal. Dar aveți un comportament inadecvat.
Sunt mândră că sunt femeie, dr Brewster.
Sunt mândră de spital, la fel trebuie să fiți și dv.
Vreau să vă spun că, înainte să vă permit să-l distrugeți cu tirania dv,
cu actele dv nemiloase, domnule,
voi recomanda să fiți concediat.
Bună ziua, dr Brewster.
Am spus bună ziua, dle.
Mulțumesc. Așteptați puțin.
- Ce țipă dură. - Eu i-am indicat să joace așa.
Ar mai fi ceva, totuși.
Nu știu. Decizia îți aparține, dar mă deranjează ceva la ea.
Mie îmi place.
Îi vom trimite contractele lui George.
CEAINĂRIA RUSEASCA
Scuzați-mă. Mă puteți ajuta? Caut Ceainăria rusească.
Ceainăria rusească e chiar aici. Vă aflați în fața ei.
Vai de mine, așa este.
Mă simt foarte jenată.
Păi, asta e.
Mulțumesc frumos.
Bună ziua, dle Fields. Mă bucur să vă văd. Vă rog să luați loc.
- Chelnerul vine imediat. - George, ce mai faci?
Salut, Ronnie. Tu ce mai faci?
- Bună. - Stați puțin...
Sunt nouă în oraș și sunt singură. Îmi faci cinste cu prânzul?
Nu puteți veni... Gregory, femeia aceasta...
Nu. E în regulă.
George. George. George. Sunt Michael Dorsey, înțelegi?
Clientul tău preferat. Ce mai faci? Ultima dată mi-ai dat un rol de roșie.
- O, nu, nu. - Ba da.
- Pe cuvânt. - Michael?
Dumnezeule! Te-am rugat să te duci la psiholog.
- Spuneai că nimeni nu mă va angaja. - Și crezi asta va schimba ceva?
Joc într-un serial.
Sunt noua femeie administrator în Southwest General.
Felicită-mă! Ziceau chiar că sunt prea feminină.
- Doriți ceva de la bar? - O votcă dublă, repede.
Și doamna?
Un Dubonnet cu lămâie?
- Mulțumesc. Drăguță bluza. - Mulțumesc.
- Cu plăcere. - Nu-ți va merge cu chestia asta.
- Ba mi-a mers. Privește în jurul tău. - Nu-mi vine să cred.
Vreau să spun că nu cred că te va crede și altcineva.
- Punem pariu? - Nu sta...
- Îl cunoști pe Joel Spector. - Bună, Joel. Ce mai faci?
Am vorbit ieri cu Stuart.
Va mai sta o săptămână la Londra. Pe urmă, cu siguranță că...
- Mi-a fost dor de tine! - Apoi, sigur...
Ești un ștrengar. Înainte nu erai așa. Ne cunoaștem de mulți ani.
- Nu am făcut cunoștință. - Joel Spector.
- Scuze. - Phil Weintraub.
- Scuze. El e Michael... - Dorothy Michaels. Încântată.
Pot să vă spun că sunteți cel mai bun regizor...
- Producător. - Da, producător
de pe Broadway din zilele noastre.
Mulțumesc. Mulțumesc, dră Michaels.
- Sper că ne vom revedea. - Să luăm prânzul.
- Perfect. - Te sun eu.
Ce chipeș e. Ar trebui să-i fii impresar.
- Ești nebun! - Nu, sunt angajat.
- Am toată lumea... - Termină!
- Nu râd de tine. - Nu te apropia de mine!
- Împrumută-mi 1.000 $ până la leafă. - Pentru ce?
Pentru ce? Îmi mai trebuie și alte haine.
Trebuie s-o cumpărați. E cea mai frumoasă rochie.
Mă face să par scundă.
Pentru că purtați sandale. Cu câteva modificări...
Taxi! Taxi!
Mulțumesc, mulțumesc.
Ce faci? Eram prima!
Mulțumesc.
Femeile erau ca niște animale. Am văzut o poșetă frumoasă.
Mă temeam să mă lupt pentru ea. Sunt rele. Se omoară între ele.
Femeia care a cumpărat poșeta sigur a făcut pușcărie.
Acum am rămas fără poșetă.
Știi cât costă lenjeria? Și fardurile?
Cum pot femeile fi atrăgătoare fără să moară de foame?
Îmi mai dai puțină brânză de vaci?
- Ai purtat asta azi? - O aranjez înainte de culcare.
Ușurel, ușurel, te rog!
Țin dietă. Te rog.
Trebuie să mă scol la 4:30 să mă bărbieresc.
Am spus la studio că mă machiez singură, fiindcă sunt alergică.
Înțeleg că faci chestia asta, dar sper că e doar pentru bani, nu?
Nu e din cauză că-ți place să porți genul ăsta de haine?
Nici nu-ți răspund la întrebare. E o mare provocare actoricească.
Știi care e problema mea?
Crampele.
Nu, nu sunt crampele.
- Sandy. - Sandy.
Cum să-i spun că au distribuit un bărbat în locul ei? S-ar sinucide.
Păi nu-i spune.
De unde-i spun că am făcut rost de bani?
Ce să fac? Să-i spun că i-am primit moștenire?
- Doamne! Când a murit? - Săptămâna trecută.
- Ce a avut? - O boală.
Vai, ce coincidență.
Adică, aveai nevoie de 8.000 $ și ea ți-a lăsat exact suma aceasta.
- Nu-i așa? - Păi, e...
- În regulă, puștoaico. - E al meu?
- Învață-ți replicile. - Ce mă bucur!
E cel mai minunat rol!
Vreau să te scot la cină. Era și timpul să sărbătorim ceva.
- Pentru Return to the Love Canal. - Grăbește-te.
- Fac repede un duș. - Grăbește-te!
Păi, da.
Știi, putem rămâne aici dacă vrei și...
- Ce faci? - Vai, Doamne, eu...
Sandy, te doresc.
Mă dorești?
Te doresc.
- Te voi mai revedea vreodată? - Ne cunoaștem de șase ani.
Știu, dar sexul schimbă situația.
Au fost cazuri când am cunoscut un tip, am făcut sex cu el
și, când l-am reîntâlnit, s-a purtat de parcă îmi datora bani.
Eu nu sunt așa. Te sun mâine.
Știu că fiecare relație implică durere. Îmi vreau durerea acum.
Altfel, voi aștepta lângă telefon,
mă va durea și voi sta lângă telefon.
E o pierdere de timp.
Hai să fixăm acum. Cina, mâine.
Mami?
Ce crezi? Repede. Am întârziat.
Întoarce-te.
Zâmbește.
- Spune ceva. - Bună ziua. Încântată de cunoștință.
Arăți foarte bine.
Dar nu-mi stă bine părul.
Ai un aer demodat.
Fă ceva. Nu pot întârzia din prima zi. Haide.
- Încet, încet! - Nu e capul tău.
- E bine? - Să vedem.
Merge, e bine.
Dar ce este?
N-o face pe inaccesibilă.
Taxi! Taxi!
Taxi!
- Dra Michaels. Southwest General. - A, da.
TV 2. Drept înainte și prima la dreapta.
Ceasul merge bine?
- Da. - N-am găsit un taxi.
Bună, Bobby. Ea e dra Michaels.
Aveți cabina 4. Vă așteptăm pe platou în 15 minute.
- Pardon. - Nici o problemă...
- Vai, Doamne. - E în regulă.
- Sunt April Paige. - Vai, ce masă drăguță.
- Chiar așa? - Da, e foarte netedă.
Asta e o idee excelentă. O priză pentru un ștecăr.
- Da, avem de toate. - Așa e, văd și eu.
Dă toate astea la o parte. Simte-te ca acasă.
Da?
Încă ceva, dră Michaels. Am uitat să vă dau astea.
Astea sunt pentru azi?
Întotdeauna îți dau de lucru în ultima clipă.
- Sfinte Sisoe! - Ce este?
- Trebuie să-l sărut pe dr Brewster! - Le săruta pe toate femeile.
L-am poreclit " Limbă".
Bun, repede. Acum au ieșit tuburile din nasul lui Rick.
Julie, la stația ta s-a declanșat o alarmă.
Rick, stai pe podea. Din cauza asta ți-au ieșit tuburile.
Când Julie îți pune tuburile înapoi în nas,
- ... o strângi tare de mână. - În starea lui?
Da. A înnebunit de când a căzut prin gheață.
Delirezi. Crezi că ea e Anthea.
- Dle Carlysle, eu... - Iisuse Hristoase!
Nu vreți să ciocăniți și mai tare?!
Când o iei de mână, poți eventual să spui: "Anthea! Anthea!"
Bine. Vioara mea e pe aici, prin cameră?
Vioara ta s-a scufundat. E pe fundul lacului.
Vioara a căzut prin gheață.
Cânta în timpul dezghețului.
Sunteți Dorothy Michaels?
Eu sunt John Van Horn.
Urmăm noi.
Când te apucă, trebuie să te zbați, să te lupți.
Știi că trebuie să-i reintroduci tuburile în nas.
Dar totodată realizezi că ești în brațele bărbatului
a cărui muzică era totul pentru Anthea. Era viața ei.
E omul care te-a susținut după căderea lui Ted.
Adu-mi o chiflă și niște brânză topită.
- Julie, tu vrei ceva? - Nu. Nu-i trebuie nimic, mulțumesc.
Deci e o luptă, dar e și o luptă cu propriul tău eu.
- Și pierd, nu-i așa? - Apleacă-te puțin.
Rick, când ea îngenunchează,
ți se aprinde dorința.
Cu siguranță că a mea se aprinde.
Bine, Big John.
Dorothy, intră.
Ea e Dorothy Michaels, noul administrator al spitalului.
Bună, Dorothy.
Bună! Ne-am întâlnit alaltăieri. Sunt Julie Nichols, târfa spitalului.
Nu! Dle Carlysle...
Regret, dar nu avem timp nici măcar să repetăm.
Îți voi arăta semnele tale și pe urmă tragem direct filmul.
John, tu intri de aici, îi vezi cum se luptă,
treci aici și strigi tare: "Soră Charles! Ai înnebunit?"
Înțeleg. Va fi și pe teleprompter? "Tare"?
Cui trebuie să-i spun asta?
Surorii Charles.
Când dr Brewster...
Intri de aici și vii până la semnul acesta.
Îmi cunosc semnul. Dar credeam că...
Scena de pe coridor va avea loc chiar aici.
Vroiam doar să vă întreb despre doctor...
Pe locuri, vă rog. Atenție, merge banda.
Cinci, patru, trei...
Anthea!
Vai, Anthea!
Stop. Unu douăzeci și cinci.
Soră Charles! Ai înnebunit?
Sunt Emily Kimberly, noul administrator al spitalului.
Soră Charles, ce naiba se petrece aici?
Ajută-mă s-o ridic pe picioare, dră Kimberly.
John e pe ducă.
Soră Charles, ai grijă de pacient și leșină în timpul tău liber!
- Da, dră... - Kimberly.
Dr Brewster, trebuie să vorbim ceva.
- Rita, vrei să continuăm? - În regulă. Fata a salvat situația.
- Nu te-ai schimbat, Emily. - Ba m-am schimbat, Medford.
Știi, Emily, noi nu trebuie să fim în tabere adverse.
Putem conduce Southwest General împreună.
Admir oamenii puternici.
Mai ales femeile puternice.
Doamne, i-a dat în cap. Rita, i-a dat în cap.
Și nu reprezint o amenințare?
Mă tem că m-ai subestimat.
Dacă vrei să mă câștigi, va trebui să te ocupi de mintea mea
și nu de buzele mele.
- Tăiați. - Opriți banda.
- Trebuia să o sărut. - Am făcut-o din instinct.
Vă amintiți că spuneați că trebuie să fiu mai amenințătoare?
A fost un instinct bun. Așa aș fi făcut și eu.
Stați puțin. Eu mă ocup de instincte aici.
S-a întâmplat să ai un instinct bun, păpușico.
Dar, când vei mai vrea să schimbi ceva, discută întâi cu mine.
Da. Am greșit că nu am făcut-o.
Ești o fată de treabă.
John, minunat!
În regulă, oameni buni.
Actul șapte. Pe coridor.
Mulțumesc că m-ai prins.
Mi-ai salvat dosul, la propriu vorbind.
Dorothy,
vreau să-ți spun că mi-a plăcut ce ai făcut în scena noastră. Bun venit!
Păi, să știi că și tu ai fost bun...
Îmi dați și mie un autograf? Urmăresc de mult serialul.
Sunteți fantastică.
Minunat! Mulțumesc!
Mulțumesc. A fost o primă zi palpitantă.
- Mai vorbim săptămâna viitoare. - Noapte bună.
Julie, hai, iubito.
Te putem lăsa undeva? Poate vii să bei cu noi ceva.
- Nu, mulțumesc. Mai bine merg pe jos. - Bine, pa.
E o fată extrem de atrăgătoare.
Și nu e nici proastă. Dar sub nici un chip
nu pot înțelege de ce umblă cu regizorul ăla.
O tratează de parcă ar fi
- ... un nimic! - Cred că ai dreptate.
Rescriu scena cu cravată, dar fără cravată.
Mă tratează cu superioritate. Îmi spune " iubito".
Nici măcar nu știe cum mă cheamă.
Ei îi spune "fetițo".
M-a luat de sus. Dacă nu era rochia, îi trăgeam un șut.
Cum ai comunicat cu el?
Mi-a spus ce vrea. Nu i-am răspuns nimic.
Dar am făcut ce am vrut eu. M-a certat. Mi-am cerut scuze.
Cred că Dorothy e mai înțeleaptă decât mine.
Aș vrea să arăt mai bine. Mă uit în oglindă și...
Poate că-mi trebuie
un păr mai moale, pentru că ea merită asta.
- Nu răspunde! - De ce?
- Ar putea fi pentru Dorothy. Te rog. - De ce le-ai dat numărul ăsta?
Trebuie să mă contacteze dacă schimbă programul.
Aflu imediat.
Nu pot crede că Dorothy stă cu un bărbat. E nepotrivit pentru ea.
Ar putea fi pentru mine. Răspunde că Dorothy.
Nu pot! Dacă e Sandy?
Dacă e Diane, cum îi explic că e o femeie aici?
Instalez mâine un robot.
Când îl interpretai pe Cyrano și mi-ai vârât o sabie sub braț,
n-am spus nimic.
Când săreai pe aici, grozăvindu-te cu cocoașă ta,
spunând că ești în clopotniță, n-am spus nimic.
Dar nu văd de ce trebuie să mă prefac că nu sunt acasă
pentru că nu ești tu genul ăsta de fată.
Mi se pare caraghios.
- Unde te duci? - La Diane.
Așa, dacă mă caută cineva, poate să și vorbească cu mine.
De ce crezi că fac chestia asta? Pentru tine, pentru piesă și Sandy...
Ți-am cerut să-mi oferi durerea ieri.
Sandy, îmi pare rău. Nu pot v orbi prea mult.
Nu am energia necesară.
Nu am uitat. S-ar putea să am gripă.
Ai febră?
Cât ai? Bagă-te în pat și ia două aspirine,
învelește-te bine, transpiră și bea lichide.
Mai ales, ia 1.000 de unități de vitamina C pe oră, numai cu lapte.
Intenționat i-ai dat lui Melanie o supradoză?
Nu știu. Nu eu scriu porcăriile astea.
Nu mai fiți așa dură cu dr Brewster. E atât de nesigur pe el.
Trebuie să fiu dură. Nu vrea decât corpul meu.
Ce rea ești, Dorothy.
- Arăți exact așa cum te credeam. - Mulțumesc. Și tu ești atrăgătoare.
El e tatăl meu, Les.
- Mă bucur să vă cunosc. - Parcă v-aș cunoaște de undeva.
Fiica dumneavoastră e adorabilă.
Nu pot să scriu mai bine decât o fac. E în engleză.
- Ce zici de astea? - Pentru Sandy?
Pentru mine, pentru Dorothy. Poate ceva în genul ăsta.
- Cam exagerezi. - Serios? Stai puțin!
Iisuse!
- E ea. - Dle Earl!
În regulă. Joi, la ce oră?
SANDY Cina
20:30
Nu voi uita. Bine, la revedere.
"Situația s-a îmbunătățit de când ești la Southwest General".
- "Îți suntem recunoscători". - De ce?
- " Pentru ajutor și pentru sfaturi". - "Vă consider ca pe fiicele mele".
" Ce mamă nu le-ar da fetelor ei sfârcuri?"
"Sfaturi". Am vrut să spun "sfaturi".
Sfaturi.
Vei vedea că nu ți-ai găsit omul cu mine.
Dumneata m-ai pro... Privește-mă când v orbesc cu tine.
Nu cred într-un om care nu mă privește.
Nici dacă e funcționar de bancă sau comis-voiajor.
Și mai ales dacă e medic-șef.
Dumneata ai început controversă.
Ești o femeie incredibil de insensibilă.
Nu te mai gândi la mine ca la o femeie, ci ca la un om.
Southwest General e format din oameni.
Și trimite-o imediat la mine pe sora Charles.
- Ia un plan apropiat. - Nu prea apropiat!
Bine, rămâi acolo.
- Tăiați! - Opriți pelicula.
Dorothy, ai fost minunată cum mi-ai ținut fata.
M-ai dominat complet.
Mulțumesc, dar ai avut și tu momentele tale bune.
Fiți atenți. Am vești bune.
Deștepții noștri de tehnicieni iar au șters o rolă întreagă de film.
Deci trebuie să refacem 14, 15 și 16.
Dacă nu, o facem mâine în direct.
Mai bine înregistrăm.
Am terminat. Ne vedem mâine dimineață la 6:00.
- Noapte bună, Dorothy. - Noapte bună, Ben.
Ce zi a fost, nu-i așa?
Poftim? Te referi la faptul că a trebuit s-o luăm de la capăt.
Spune-mi, se întâmplă des chestii din astea?
Din când în când. Odată chiar a trebuit să jucăm în direct.
În direct!
Trebuia să-i vezi mutra lui Van Horn. Era atât de panicat,
încât a trebuit să-l filmăm din spate.
- Vrei puțin vin? - Nu, mulțumesc. Plec acasă.
Trebuie să mă spăl pe cap. Mulțumesc, oricum.
- Dorothy? - Da?
Știu că asta-ți lipsește acum,
dar avem 26 de păgâni și mă întrebam
dacă ai putea veni să repetăm câteva replici diseară.
Ți-aș putea găti ceva.
Noapte bună, Fay.
Fac minuni din semipreparate.
Cum adică nu ai ce pune pe tine?
- M-a mai văzut cu toate astea. - Nu și cu chestia albă.
Asta? Nu poți purta alb la o cină informală. E prea pretențios.
- Nu poți purta pantaloni? - Nu. Pantaloni? Nu pot.
- Dar asta? - Nu am pantofi la ea.
Modelul mă face să par lată în șolduri
și mă taie peste bust.
Cred că începem să ne aiurim.
Asta e frumoasă. Ce zici de asta?
Parcă ai fi o profesoară.
Poate ți se pare o prostie, dar asta e prima noastră întâlnire.
Vreau să arăt bine pentru ea.
Bună. Ce compleu frumos.
- Mă bucur că-ți place. - Intră.
- Ți-am adus ceva. - Nu trebuia.
Nici o problemă.
Intră. Să le pun în apă.
Ce apartament mare.
- Ai o cameră foarte drăguță. - Chiar așa?
- Da, e nemaipomenită. - Mi-a aranjat-o un decorator.
Înainte, nu aveam bani. Acum, nu am timp.
- Amy a adormit, în sfârșit. - Vai, ce m-ați speriat.
Dră Nichols, copilul ăsta n-o să învețe niciodată nimic dacă îl tot...
Mulțumesc, dnă Crawley.
- Dorothy, dna Crawley. - Regret, nu știam.
Mi-a părut bine de cunoștință.
- Mă sperie groaznic. - Și pe mine m-a speriat.
Lasă-ți pardesiul aici.
- Cine e? - Bona lui Amy.
Și mă urăște.
Cine e Amy?
Fiica mea.
A împlinit 14 luni săptămâna trecută.
Nu știam că ai un copil.
Tu ai copii, Dorothy?
- Ai fost măritată vreodată? - N-am avut norocul ăsta.
Am fost, totuși, logodită odată cu un tânăr și strălucit actor
a cărui carieră a fost distrusă de situația din teatru.
- L-au omorât? - Se poate spune și așa.
Sutton a renunțat la actorie și eu, la fel.
Acum e chelner într-un prăpădit de restaurant.
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Poate vrei puțin vin?
Nu, vreau să-mi păstrez mintea limpede pentru lucru.
Te superi dacă te întreb ceva?
Nu ți-e teamă să-ți dai cu atât de multe farduri?
Nu mi-e teamă.
Am o mică
problemă cu mustața.
Probabil că am un exces de hormoni masculini.
Anumitor bărbați le place așa ceva.
Știu, știu. Dar mie nu-mi plac bărbații cărora le place chestia asta.
Să înțeleg că ești divorțată?
Nu am fost căsătorită.
Poate că am să beau totuși ceva.
Povestește-mi despre Ron.
- De cât timp dispui? - Poți începe.
Păi, Ron...
Ron este, practic, cel mai bun regizor de filme TV.
Ți-au spus deja să nu-i zici serial?
Dacă prinde pe cineva că-i spune serial, Rita îl amendează.
Așa și-a cumpărat Mercedes.
Dar nu mi-ai spus nimic despre tine și Ron.
Ăsta e un serial de noapte. Se pricepe și la așa ceva.
Vrei să spui că e...
Adică, ai o relație bună cu el.
Ce înseamnă relație bună, Dotty? Pot să-ți spun Dotty?
- Sigur că da. - Ron e inteligent și amuzant.
Avem ceva în comun.
Știi vreun tip care să vrea o femeie care mănâncă la patru,
cade lată la nouă și se duce la muncă în zori?
Dar cum se poartă cu tine?
A, asta era!
- Crezi că nu am nici un plan? - Cum adică?
Există mulți bărbați. Sunt selectivă. Îi aleg cu grijă.
Și, când îl găsesc pe cel care mă poate face să mă simt rău,
atunci acționez.
Replicile mele sună ca subtitrarea unui film ceh.
Încearcă să răspunzi ca și cum ai fi fost luată prin surprindere.
Ce vrei să spui?
Eu îți pun o întrebare. Tu doar răspunzi.
De ce bei atâta?
Dacă ai fi ca mine, o orfană crescută de sora cu 16 ani mai mare,
nu ți-ai face multe iluzii.
- Așa te vreau. - A însemnat ceva?
- Te-ai prins. - Mulțumesc, Dorothy.
De ce bei atâta?
Pentru că nu mă îngrașă
și nu-mi face bine. Despre ce mai poți spune așa ceva?
Vrei să-mi spui să-mi văd de ale mele.
Nu cred că trebuie să-ți faci prea multe griji.
- E frumos din partea ta, dar... - Să-mi văd de treburile mele.
Totul e atât de complicat, nu-i așa?
- Ce? - Totul.
Nu ți se pare că e complicat să fii femeie în anii '80?
Foarte complicat.
- Știi ce mi-ar plăcea, măcar odată? - Ce?
Ca un tip să fie destul de cinstit ca să vină la mine și să-mi spună:
"Știi și eu sunt puțin derutat.
Ți-aș putea da o replică grozavă, am putea interpreta mai multe roluri,
dar adevărul e că te găsesc foarte interesantă
și aș vrea tare mult să fac dragoste cu tine". Pur și simplu.
- N-ar fi o mare ușurare? - Cerească.
Pur cerească.
Ron trebuia să vină aici aseară. Pregătisem cina.
Dar nu a apărut.
Vai, Doamne! Cât e ceasul?
- E 22:30. - Trebuie să plec.
Ascultă, iartă-mă că plec așa repede. Cina a fost minunată.
S-a ars mâncarea.
Iartă-mă că am întârziat. Dar făceam duș
și s-a oprit apa
și mi-a intrat săpun în ochi.
Am colindat prin cinci magazine ca să găsesc ciocolata ta preferată.
Michael, am văzut-o.
Poftim? Pe cine ai văzut?
Când ai întârziat, m-am dus la tine acasă.
Am așteptat afară și am văzut-o pe grăsana aceea intrând la tine.
Grăsană?
Cea cu trenciul de ploaie.
A, aia! E o prietenă de-a lui Jeff.
A venit să-l ajute la piesă.
Se cunosc de mulți ani.
Ți se pare că e grasă?
Era întuneric, știu, dar mi s-a părut că e grasă.
De când lucrează Jeff cu cineva la piesă?
E o dactilografă excelentă.
Ascultă, nu am o aventură cu femeia aceea.
E imposibil.
Nu vreau să-ți creez probleme.
N-ar trebui să invit lumea la cină. Nu vine nimeni.
Îmi pare rău. Mă simt vinovată. Te simți vinovat. Scuză-mă.
Nu face asta. Nu-ți cere scuze fiindcă am întârziat eu trei ore.
Ar trebui să fii mânioasă.
Te-ai purtat minunat cu mine.
M-ai ajutat cu probă pentru serialul acela. Serialul acela e de vină!
Serialul!
Ai văzut-o pe vacă pe care au angajat-o?
Vacă?
Cred că au luat-o razna.
E oribilă.
Am auzit că e bunicică.
Aiurea!
Ar trebui să fie dură, nu?
Nu e dură! E o smiorcăită.
Poate că e de vină scenariul. Nu-l scrie ea.
Păi cred că ar trebui s-o facă.
N-ar avea cum să fie mai rău.
Nu pot pleca, dră Kimberly.
Nu am unde să mă duc.
Nu știu ce să fac.
Nu-mi spune că te bate soțul și nu poți pleca.
- De ce să pleci? E casa ta. - Ce tot spune?
Merge trei. Unu e gata.
Știi ce-aș face dacă mi-ar face mie cineva așa ceva?
Aș lua cel mai mare obiect și i-aș
scoate creierii din
craniu până să mă bată pe mine din nou.
Dar eu nu-mi permit terapia, dră Kimberly.
Dar cine a vorbit despre terapie?
- Taie, Ron. - Tăiați!
Stați puțin. Replica ei este "Soțul tău..."
Stați așa.
Dați-mi voie, în apărarea mea,
să-i spun unei femei cu doi copii, fără bani
și cu un soț care o bate în halul ăsta
să meargă într-un centru social și să facă terapie, ar fi
o porcărie! Eu n-aș face-o, dar dumneavoastră?
- Nu pot juca cu ea. - Ia mai taci.
Ron?
BUN VENIT LA SOUTHWEST GENERAL
Am și eu partea mea de vină, dră Kimberly.
Știu că sunt drăguță și mă folosesc de chestia asta.
Cred că n-ar fi trebuit să mă duc în cabinetul drului Brewster așa târziu.
Nu, nu e adevărat.
Dr Brewster a încercat să seducă mai multe surori din secția aceasta,
pretextând că a căzut pradă unui impuls de nestăpânit.
Știi ceva?
Le voi da tuturor surorilor de pe etaj o țepușă electrică pentru vite
și le voi spune să-l curenteze la " biluțe".
Țepușă pentru vite?
Ruby. Salut. Vrei să deschizi ghidul serviciilor
la secțiunea echipament pentru agricultură...
Către Emily Kimberly - National Studios
MICUL MIRACOL TV
Eu sunt Dorothy. Nimeni nu-i scrie rolul. Vine din interiorul meu.
Tu ești Michael, nu Dorothy.
E același lucru. Trăiesc aceste sentimente.
De ce nu-mi faci rost de un interviu? Pot să le transmit femeilor un mesaj.
- Nu ai ce să le spui femeilor. - Ba am să le spun multe.
De 20 de ani sunt actor șomer!
Știu ce înseamnă să aștepți să sune telefonul!
Și când primesc și eu un rol, nu am nici un control! Absolut deloc!
Dacă mi-aș împărtăși experiența cu alte femei...
Nu mai există femei ca tine. Tu ești bărbat!
Da, îmi dau seama de asta. Dar sunt și actriță.
- N-ar trebui să discutăm despre asta. - Pot fi o mare actrița.
Aș putea-o interpreta pe Medea, pe Ofelia, pe Lady Macbeth.
Adu-i pe scriitori la agenție...
Aș putea fi o minunată Eleanor Roosevelt.
Putem face viața lui Eleanor Roosevelt!
Viața lui Eleanor Roosevelt?
Ce ai împotriva?
Trebuie să te simți bine și nu mai fi atât de serios.
- Nu m-a invitat niciodată la chef. - Te invit eu.
Ți-a aranjat ochii excelent.
De o săptămână nu pot să clipesc. Zău așa.
- Nu-mi place aici. - Ține-te dreaptă.
- Ce vrei să bei? - O șampanie dublă.
Ce e asta? E cu autoservire?
Bună ziua. Ce doriți?
Dați-mi două...
- Două ce? - Orice.
- Îmi pare rău... - Două șampanii.
- Pot să vă servesc cu ceva? - O votcă cu gheață și lămâie.
Nu mă mai ții minte?
Ba da, când am intrat, mi-ai părut cunoscută.
- Spune-mi din nou cum te cheamă? - Suzanne.
Sună-mi impresarul.
Paramount se interesează de el. Voi ști după prima pagină.
Eu îl voi și citi.
De fapt, nu prea mă înnebunesc după scenariu.
Am pus să-l rescrie. Mă gândeam să luăm cina împreună.
Sun-o pe Pamela. Ea îmi face agenda.
Ai un foc?
- Cum o mai duci? - Excelent.
- Mă bucur. - Arăți minunat.
Luasem deja cina.
Nu știam că o să fie atâta mâncare.
E pentru cățel.
Îi plac fructele.
Sunt Mike Dorsey.
Ce priveliște frumoasă.
Numai Phil își putea permite atâtea lumini.
Știi,
ți-aș putea da o replică grozavă,
am putea interpreta mai multe roluri, dar adevărul
e că te găsesc foarte interesantă.
Și aș vrea să fac dragoste cu tine.
Știi? Pur și sim...
Pur și simplu.
Am înțeles ce fel de om ești.
Și nu voi mai ceda în fața insultelor dumitale umilitoare.
Nu mai e nevoie acum, că o avem pe Emily Kimberly.
Acum, că cineva care vede adevărul e egalul dumitale.
Ascultă, doctore, te-am reclamat la Asociația Medicilor.
Vei primi mâine înștiințarea.
- Tăiați. - Tăiați.
A ieșit bine.
Perfect.
- Ai fost fantastică. - Mulțumesc, John.
- Bine jucat. Clasa-ntâi. - Ai fost minunată.
Grație îndrumătoarei mele.
Nu, ai reușit singură.
- A fost bine? - Mai ales mijlocul...
Gata cu felicitările.
Să trecem la actul 17. Jo, eliberează platoul.
Am nevoie de Alan, Tom și John.
Tootsie, du-te la 10.
Ron?
Numele meu e Dorothy.
Nu Tootsie sau Toots sau Bombonico sau Dulceațo sau Păpușico.
- Doamne. - Nu, doar Dorothy.
Alan e mereu Alan, Tom e mereu Tom și John e mereu John.
Am și eu un nume. E Dorothy. Se scrie D-O-R-O-T-H-Y.
Dorothy.
Scuză-mă, doctore.
A murit cineva?
- Violonistul. - Nu știam că e grav bolnav.
Nici nu era. A cerut o mărire de salariu.
Regret ce s-a întâmplat pe platou.
- Eram supărată. - Ce faci de sărbători?
De ce?
Voi merge cu fetița în nord, la ferma tatălui meu.
Nu e ceva extraordinar, dar poate fi distractiv.
Ți-ar plăcea să vii și tu?
De când te-a cunoscut, tata îți e un admirator înfocat.
Vine și Ron?
Are vreo importanță?
De fapt,
cred că trebuie să rămână în oraș, să lucreze.
Dacă vrei să știi,
nu-mi plac femeile care iau alte femei să le țină de urât în loc de bărbați.
Nu ăsta e motivul.
Dar mi-ar plăcea să vii.
Nu vreau să ies prea repede din pat, ca să nu sufăr o recidivă.
Am putea găsi o cale să repetăm în aceeași încăpere?
Vom repeta. După weekend. Te sun eu luni.
Mulțumesc. Pa.
Știi unde mi-e cămașa de noapte roz? Cea cu flo...
- Ascultă aici. - Ce e?
Termină cu împachetatul. Nu o face.
- De ce? - Nu trebuie să faci așa ceva.
Peste două săptămâni, dacă o revăd pe Julie, o voi face că Michael,
iar ea probabil că-mi va arunca o băutură în față.
- Cât timp o mai minți pe Sandy? - E spre binele ei.
Nu i-am promis niciodată că nu mă voi vedea și cu alte femei.
Și dacă i-aș spune, aș răni-o, iar eu nu vreau să fac așa ceva.
Mai ales că eu și cu Julie suntem simple prietene.
Mă tem că vei arde în iad din cauza asta.
Nu cred în iad. Cred în șomaj, nu și în iad.
- Stai! Lau eu astea. - Vai, mulțumesc.
- Ești puternică, nu-i așa? - Păi, nu.
Hai, Dorothy. Să-ți arăt casa.
- Atenție la treaptă. - E foarte veche, nu?
Asta e.
Aranjez patul imediat.
Despachetați-vă bagajele și...
Stai. Împărțim patul?
Etajul e închis. Și vă știu eu pe voi, fetele.
Orice ar fi, vă furișați în pat împreună și povestiți toată noaptea.
Mă vede și acum ca la 12 ani.
Pe ce parte dormi?
Pe cea care e mai aproape de baie.
Eu nu ocup prea mult loc.
Apuc-o între degetul mare și arătător.
Lasă-ți fiecare deget în parte să coboare.
Vai de mine.
Nu ai nimic.
E un loc deosebit, nu-i așa?
Mă bucur că ai venit.
Pot să-ți spun ceva?
Scumpa mea?
Te caută Ron la telefon.
Bună. Scuză-mă.
- Ce, Dorothy? - Nimic.
- O duc la culcare. - Bine.
S-a făcut cam răcoare.
- Nu, mă simt... - Ți-am adus un pulover.
Mulțumesc. Drăguț din partea ta, Les.
Mulțumesc.
Va fi oare o noapte cu stele?
Am eu stelele mele.
Pe tine și pe Julie.
- E foarte frumos. - Ar fi trebuit s-o transpun.
E minunat ca o doamnă să cânte la pian.
Lasă. Mama a insistat.
- Cine mai vrea un pahar? - Ia-o mai ușurel.
- Îl știi pe Injun Joe. - Ce e?
Te rog să nu-i spui.
- Tata își petrece timpul la bar... - Ba nu.
Într-o seară, el și cu Injun Joe au băut cam mult.
- Tărie. - Li s-a părut că au văzut un elan.
L-au pândit vreo două ore.
Apoi, l-au încolțit lângă șopronul lui Charlie.
Tocmai când se pregăteau să-l împuște, a mugit.
Era vacă?
Nu mai râde de mine.
Pe asta o știți?
Stai puțin.
- Bravo! - Așa o chema pe mama lui Julie.
Mary Juliet Cooper.
Eu mă duc să mă culc.
Vrei să te trântești în pat, cum se zice la țară?
Cred că... Tu și... Duceți-vă amândoi la culcare.
- Eu mai rămân. - Rămân și eu.
Bine, eu am plecat.
- Noapte bună. - Noapte bună, draga mea.
Noapte bună, tată.
Somn ușor.
Să fiți cuminți.
- E fată bună, nu? - E foarte dulce.
Mă bucur că nu a venit și Ron.
Să știi că și eu mă bucur.
Serios?
- Scuză-mă. Te rog, ia loc. - Mulțumesc.
Credeam că ești o femeie mai " revoluționară".
Să știi că nu sunt chiar ca femeia care apare în serial.
Ăla e doar un rol. Eu nu sunt chiar atât de militantă.
Nu mă înțelege greșit. Eu susțin egalitatea.
Femeile ar trebuie să aibă toate drepturile și așa mai departe.
Atâta doar că
uneori, cred că-și doresc să fie bărbați.
De parcă noi, bărbații am fi egali între noi. Nu suntem.
Pot să-ți mai ofer ceva de băut?
Trebuie să fiu calmă diseară.
Diseară?
Păi, mereu.
Țin minte că, mai demult,
nu se tot discuta despre ce e femeia, ce e bărbatul.
Eram doar ce eram.
Acum e la modă să te comporți ca cei din sexul opus,
ca să fim identici. Regret, dar nu suntem identici.
Nu la țară, în orice caz.
Taurii sunt tauri, iar cocoșii nu încearcă să se ouă.
Niciodată.
Am avut o căsnicie îndelungată.
Lumea se înșală.
Cică sănătatea e lucrul cel mai important.
Eu pot să mut casa din loc, dar la ce bun?
Să fii cu cineva.
Să împărtășești bucuriile.
Astea-s lucrurile cele mai importante.
- Julie spune că nu ești măritată. - Nu.
Mai vrei un pahar?
- Nu. - Ești sigură?
Da. Știi ceva? Cred că a venit momentul.
- Mulțumesc că ai mai stat cu mine. - Pentru puțin.
Ai ochi frumoși.
Mulțumesc.
Noapte bună, Les.
Tata e cam aiurit, nu-i așa?
Nu, e un drăguț.
Are viziuni cam simpliste.
Fie ești fericit, fie nefericit.
Căsătorit sau necăsătorit.
Nu există nuanțe de mijloc.
L-am încurajat să iasă cu alte femei după moartea mamei, dar...
Cred că a fost o femeie deosebită.
Așa cred și eu. Nu mi-o amintesc prea bine.
Țin minte că m-a ajutat să aleg tapetul acesta.
Eu alesesem unul cu flori mari, mov.
Iar ea mi-a spus:
"Gândește-te că, odată ce l-ai ales,
va înveli pereții camerei tale mult timp de acum înainte".
Așa că am încercat să-mi imaginez cum ar arăta florile acelea mov
pe pereții camerei mele,
în fiecare noapte, când adorm,
și în fiecare dimineață, când mă îmbrac.
Așa că am întrebat-o: "Tu pe care l-ai alege, mamă?"
Iar ea mi-a spus: " Pe cel cu margarete și muguri de trandafiri,
pentru că margaretele sunt flori prietenoase,
iar mugurii de trandafiri sunt veseli și gata să înflorească".
Ce frumos.
Mi-am făcut o mulțime de planuri uitându-mă la tapetul acesta.
Mereu am așteptat ca bobocii să se deschidă.
Ce bine e.
Și mama mă mângâia uneori așa.
- Noapte bună, Julie. - Noapte bună, Dotty.
Catty Campbell, sună, te rog, la birou.
Scrie "calm".
Dar nu crezi că ar trebui să fiu mânios? Nu e mai bine așa?
Da. De ce nu încerci așa?
Tocmai am primit asta la vestiar, pentru tine.
- Cred că e de la tatăl Juliei. - Măi, să fie!
Să nu îndrăznești să le mănânci. Doar nu vrei să-ți strici silueta.
Ce cadou nepotrivit pentru o femeie.
Ciocolată!
Dorothy Michaels să vină în biroul lui Rita Marshall.
Ești o femeie complicată.
Pe de o parte, ești o adevărată pacoste.
Am unul din cei mai scumpi regizori de seriale...
Îmi datorez o fisă.
L-ai făcut să aibă o poziție defensivă și ostilă.
Nu am avut intenția asta.
Totuși, primim 2.000 de scrisori pe săptămână
și ne-a crescut audiența.
În mare parte, ți-o datorăm ție.
Ești primul personaj-femeie care e ea însăși.
Care își afirmă propria personalitate fără a-i afecta pe ceilalți.
Ești un câștig pentru noi.
Așa că am decis să mai rămâi cu noi încă un an. Felicitări.
Hai, Mike. Cum adică, să te scot de acolo?
Nu ai nici o cale de ieșire. E opțiunea lor.
Poftim? Cine le-a dat acordul?
Ai semnat contractul standard.
Dar nu știam că voi lucra ca femeie tot restul vieții!
Trebuie să găsești o soluție.
Vor plăti bine. Vor trece de la 650 la 850 pe episod.
Dacă nu mă scoți din belea, mă duc și le spun.
Ce să le spui? Că ai pus pe jar o întreagă rețea?
Că îți bați joc
de milioane de femei? Te linșează!
Secretara mea vrea să fie ca Dorothy Michaels. Vreau s-o concediez.
E vorba de o escrocherie majoră. Nu le poți spune.
Și eu ce fac? Crezi că mă va crede cineva că nu sunt implicat?
Nu te distrugi numai pe tine, ci și pe mine.
N-o poți face, Michael. Trebuie să găsești o soluție.
- E bine să iei atâtea calmante? - Vedem noi.
În contract o fi vreo clauză legată de morală.
Dacă Dorothy ar face ceva oribil sau dezgustător, poate ar dă-o afară.
Dar cred că ai făcut deja în film tot ce era mai oribil și dezgustător.
Dorothy, sunt Julie.
A apărut o urgență. Mă rog, nu chiar o urgență,
dar, dacă poți, îmi dai și mie un telefon?
- Ești sigură că asta vrei să faci? - Nu, dar o voi face.
Mă tot amăgesc în legătură cu Ron de prea multă vreme.
Cred că am vrut să vii aici ca să-mi susții moralul.
Deși astăzi am concediat-o pe dna Crawley. Chiar așa.
- Vrei să bei ceva? - Nu eu mă despart de Ron.
Aș vrea eu asta.
Dar să știi că m-ai influențat. L-am văzut pe Ron prin ochii tăi.
Julie, nu vreau să fiu răspunzătoare.
Și de ce să nu mă influențezi?
Tu nu ai renunța la sentimentele tale, cum am făcut-o eu,
și nici nu ai duce viață mea.
Nu, nu aș face-o. Dar...
Păi sigur că nu. Și ai dreptate. Doar că...
Merit ceva mai bun. Nu trebuie să mă mulțumesc cu așa ceva.
Dar mereu mi-a fost prea lene sau prea frică sau mai știu eu ce.
Nu te judecă atât de aspru.
Ce naiba? Supraviețuiesc eu, nu-i așa?
Poate că nu voi trăi fericită, dar voi fi măcar cinstită.
Seamănă cu ideile tale.
Nu mă idealiza. Cinstea, în multe privințe, e o noțiune relativă.
O să vină tata.
Dacă sună, să nu-i spui nimic.
Sosește în seara asta. Va vrea să te vadă.
Pe mine?
Doamne!
E Ron.
Dorothy, Dumnezeu să te aibă în pază.
Acum urează-mi noroc.
Pentru totdeauna.
Ți-am simțit mustăcioară. Ar trebui să ți-o fardezi.
Ce faci?
- Ce este? - Rămâne Dorothy cu Amy.
- Mă întorc imediat. - În regulă.
Bună, dragă.
Sper că nu te superi că-ți spun așa când nu suntem la lucru?
Frumoasă rochie.
Mulțumesc.
Nu-i așa că nu mă placi?
Îți respect părerea,
dar să știi că pe puține femei nu le pot face să mă placă.
De ce nu mă placi?
Nu-mi place cum te porți cu Julie.
Nu-mi place cum o iei de sus, cum o înșeli și cum o minți.
- Ce vrei să spui? - Vrei să continuu?
Nu, înțeleg ce vrei să spui.
Niciodată nu i-am promis lui Julie că nu mă voi vedea și cu alte femei.
Dar, știind că nu-i place să mă văd cu alte femei,
o mint, ca să nu-i rănesc sentimentele.
Ce convenabil.
Nu, stai puțin. Privește situația prin ochii mei.
Înțelegi, dacă o femeie dorește s-o seduc,
de obicei o fac.
Dar apoi susține că i-am promis ceva. Așa că mă prefac că i-am promis.
Până la urmă, eu sunt cel exploatat.
Prostii, Ron!
Știi ceva?
Te înțeleg mult mai bine decât crezi.
Serios?
Sunt gata.
- Julie e gata. - Sigur că da.
Dorothy, de obicei nu se trezește.
Dar, dacă o face, ai compot de mere în frigider.
Să-i dai vreo două lingurițe.
Sunt sigură că... Precis te vei descurca?
Nu fi prostuță. Ce probleme poate să-ți creeze un copil? Du-te.
E în regulă. Vai, e în regulă.
Te rog, nu plânge. Te rog, nu mai plânge.
Te iubesc.
Ia te uită ce ne distrăm.
Totul e în regulă.
E în regulă. Sunt unchiul Dorothy.
Nu plânge, te rog. Te rog, nu mai plânge.
Haide. Uite aici, măscăriciul caraghios.
Măscăriciul vorbește cu... Fii atentă.
Haide, Amy. Ce mai faci, Amy.
Amy... Vrei să mă lași în pace?
Hai, te rog. Nu vrei să mai mănânci?
Mi-ai spus s-o deschid pe asta. Dar ăsta e compot de cais...
Asta e! Asta e!
Mai vrei o caisă?
Nu mai face așa. Să nu-i mai faci așa mătușii Dorothy.
Hai că o se te ia somnul după asta.
Mai încearc-o și pe ăsta și, pe urmă, te duc la...
Nu-mi place de tine. Nu ești amuzantă.
Amy, uită-te aici.
Va trebui să zugrăvească bucătăria.
Uită-te în oglindă. Vezi cum arată o fetiță rea?
Dorothy?
Vin imediat.
Ce face Amy? Probleme?
Nu, deloc. A fost un îngeraș.
Te simți bine?
Da.
Ce este?
Spune-mi adevărul. Sigur te simți bine?
Nu.
De ce?
Cu cine mai iau cina?
Doamne! Mă detest pentru că sunt așa!
- Vrei să-ți spun ceva ciudat? - Ce?
Și te rog să nu mă interpretezi greșit.
De când te-am întâlnit, mă bucur mult că ești prietena mea.
Cu toate acestea,
nicicând în viața nu m-am simțit mai singură.
De parcă mi-aș dori un lucru pe care nu pot să-l am.
Înțelegi ce-ți spun?
Înțelegi?
- Dorothy? - Julie!
- Dumnezeule! - Stai să-ți explic.
Nu spune nimic.
- Există un motiv. - Înțeleg.
Nu ăsta-i motivul. Nu sunt ceea ce par.
- Așteaptă puțin. - Nimeni nu e.
- E vina mea. - E a mea.
- Ba a mea. - Ba a mea.
Nu m-am adaptat suficient.
Sunt sigură că am și eu aceleași impulsuri. Evident, le-am avut.
Nu trage concluzii pripite despre impulsul acela.
Dacă m-ai vedea fără haine...
Ce? Ce?
- Să-i spui. - Ce să-i spun?
Că eu... Ăla e un știulete.
Bună, tată.
Bine.
Sunt aici, cu Dorothy.
Nu pot diseară, tată. Dar stai puțin.
Trebuie să-l vezi. Să nu-l induci în eroare.
- Te rog, nu mă obliga. - Trebuie să-l refuzi cu blândețe.
- Nu pot. - Mi-o datorezi.
Bună, Les. Mă simt bine. Dar tu?
Diseară, sigur. Diseară?
- Ce bei? - Apă.
- Apă și bourbon. - Adu-mi și mie un whisky simplu.
Whisky și bourbon.
Aș vrea să...
- Să dansăm. - Poftim?
- E dansul meu preferat. - Zău, eu nu dansez.
- O să-ți placă. - Ce?
- Urmează-mă. - Te rog, eu nu...
Știi ceva? Nu vreau, zău așa.
- Relaxează-te. - Ești foarte bun.
- Am luat lecții împreună cu soția. - Mi-am dat seama imediat.
- Emily, te iubim. - Ești fantastică!
- Absolut minunată. - Așa e.
- Arăți mai bine pe viu. - Mulțumesc.
Scuză-mă. Am uitat că stai în picioare toată ziua.
- Hai, ia loc. - Da, să ne oprim.
- Mulțumesc. - Mulțumesc.
M-am bucurat mult că ai putut să vii.
Știu că, de obicei, ai de învățat multe replici.
- Am ceva să-ți spun. - Și eu vreau să-ți spun ceva.
N-ar fi nostim să spunem amândoi același lucru?
Ar fi hazliu. Dar mă îndoiesc.
Eu am să-ți spun ceva simplu. Nu sunt prea bun la discursuri.
În viața mea nu am făcut decât două poze,
una la absolvirea liceului, iar cealaltă, la nunta mea.
Soția mea era lângă mine în amândouă.
Nu mi-am imaginat vreodată că aș putea-o înlocui.
Situația însă s-a schimbat.
- Lester. - Lesley.
- Lesley... - Nu mă întrerupe.
Trebuie s-o spun deodată sau nu o mai spun.
Știu că sunt cam rapid, dar ăsta e felul meu.
Niciodată nu mi-a plăcut să nu spun lucrurilor pe nume.
Nu spune nimic acum.
Știu că e prea repede. Dar mai gândește-te.
Dacă mă refuzi, voi ști măcar că m-ai luat în serios.
Te superi? Vreau să rămân singură.
Aș vrea să încep să mă gândesc imediat.
Dorothy?
Ce coșmar.
Nu te supăra. Trebuia să vorbesc cu tine.
- Cum ai aflat unde locuiesc? - Te-am urmărit.
- Cum? M-ai urmărit până acasă? - N-am avut curaj să-ți telefonez.
- Pot urcă pentru un păhărel? - Nu! Am o migrenă.
Te rog! Nu-ți răpesc decât o secundă.
Ne vedem mâine pe platou și discutăm atunci.
Du-te acasă. Ai băut ceva?
Încetează! Ai înnebunit, nenorocitule?
Vino sus! Stau la etajul al treilea!
Repede, până nu cheamă cineva poliția!
Iisuse!
Intră, dar nu stai decât un minut.
Îmi oferi ceva de băut? Numai alcool să aibă.
- Un singur pahar și am plecat. - Bine, dar...
Frumoasă oglindă.
Poftim.
Ce era atât de urgent?
Sunt un bătrân actor demodat și fără talent.
Ai fost vreodată la modă?
- Nu. - Atunci cum poți fi demodat?
Ador felul în care mă contrezi întotdeauna.
- Dorothy... - Da?
- Te doresc. - Pardon?
- Niciodată n-am dorit atât o femeie! - Te rog! Poate altă dată.
Dacă mă respingi, mă ucizi!
- Eu nu mă implic sentimental. - Mă mulțumesc și cu sex.
- Nu vreau să-ți fac rău. - Nici o problemă.
La naiba!
John Van Horn, Jeff Slater.
Jeff Slater, John Van Horn.
- Bună seara. - Bună seara.
- Eu plec. - E o idee bună.
- Sper că nu v-am... - Nu, sper că eu nu v-am...
Vreau să știi, oficial,
că aici nu s-a întâmplat nimic în seara asta.
Mulțumesc, John.
Îmi pare rău, Dorothy.
Nu-mi dădusem seama. Îmi pare foarte rău.
Să nu mai spui nimănui.
Gura mi-e pecetluită.
Târfă!
Te rog, nu-mi face vreo scenă. Nu face una ca asta.
Violul nu e o chestiune amuzantă.
Tipul dorea să mă posede.
Nici nu poți să crezi ce noapte am avut!
- Îmi pot da seama. - Ba nu poți.
I-am văzut ochii. Am fost în pericol.
Dacă nu veneai tu, mâine mă dădeau la ziar.
Ce vrei să spui? Cânta.
- Cânta chiar așa de bine? - Ce vrei...?
E el!
Spune-i că sunt în dormitor, plâng. Nu-i da drumul.
- Michael. - E Sandy.
Sandy? E Sandy?
Nu pot s-o las să mă vadă așa.
Știu că ești acolo.
Deschide ușa. Sunt eu, Sandy. Deschide ușa!
- Sandy, tu ești? - Da!
Cât e ceasul? Cred că am adormit.
Aveam un coșmar și făceai parte din el.
Mike e la duș.
Sunt la duș! Mi-a intrat săpun în ochi!
Sunt dezbrăcat. Dormeam. Visam.
Erai în visul meu. Aveai dinții uriași.
Ce aveam?
- Trebuie să pun ceva pe mine. - Aveți vreo petrecere?
Sunt la duș! Dă drumul la apă!
S-a blocat. Mi-a intrat săpun în ochi și nu curge apa!
Nu pot ieși cu săpun în ochi!
Deschide ușa!
Vă aud, băieți. Deschideți ușa!
- Deschide ușa. - Era deschisă.
Mă luați drept proastă.
Nimeni nu ți-ar face una ca asta.
Sunt afară de 10 minute. Se auzea ca și cum ați fi avut o petrecere.
Păi, Mike făcea duș. Înțelegi.
- Bună, Sandy, făceam duș. - Făcea duș.
- A fost bine? - Foarte bine.
De ce nu mi-ai răspuns la apeluri?
Eu mă duc să mai scriu câte ceva.
Stai puțin, revin imediat. Am un cadou pentru tine.
Ce porci!
Mă bucur că ai venit. De când vreau să-ți dau asta.
- Adică nu s-a întâmplat nimic? - Nimic. Nu-i așa?
Te-am sunat toată săptămâna și nu m-ai sunat înapoi.
- Mă tratezi ca pe o tâmpită. - Poftim?
- Te-am sunat, nu m-ai sunat înapoi! - Nu, e...
Robotul meu cel nou nu e bun. O să răspund singur la apeluri.
- Am umblat mult să-ți iau astea. - Vișine cu ciocolată?
Ce drăguț. Lată și o carte de vizită.
Da, sigur. Nu, Nu! Nu, nu o citi!
Am scris-o la supărare!
" Mulțumesc pentru seara agreabilă în fața focului.
Cu dor, Les".
Nu sunt pentru mine. Sunt bomboanele altei fete.
Nu ți-aș da bomboanele altei fete.
- Atunci ale cui sunt? - Ale mele.
Un tip, Les, îți trimite bomboane?
Da. E un prieten de-al meu. Nu poate mânca bomboane. Are diabet.
De ce îți mulțumește pentru seara agreabilă în fața focului?
Am un gol de memorie.
Ești homosexual?
În ce sens?
Fii cinstit cu mine. Spune și tu odată adevărul în viață!
Pentru că toate poveștile astea par lipsite de noimă!
Oricât de crud ar fi adevărul,
nu-ți face la fel de rău ca o minciună.
Îți lasă măcar o urmă de respect de sine și de demnitate.
Ai dreptate.
Bine. Bine.
Nu o să te mai mint.
Îți voi spune adevărul. Sandy!
Iubesc altă femeie.
Ce spui?!
- Sandy, te rog. Nu... - Mincinosule!
Nu ți-am spus că te iubesc.
- Ne-am culcat o singură dată. - Nu-mi pasă.
Țin mult la tine. Dar să nu ne imaginăm altceva!
Vom pierde totul!
Nu-mi pasă de declarațiile de dragoste! Am citit The Second Sex
și The Cinderella Complex! Răspund singură de orgasmele mele!
Dar nu-mi place să fiu mințită!
Mi-ai cerut să-ți spun adevărul în față.
Dar nu ți-am spus cum voi reacționa.
- Cum pot să te ajut? - Nu poți să mă ajuți cu nimic.
Trebuie să mă simt așa
și trebuie să știi că tu m-ai făcut să mă simt așa!
- Nu rămânem prieteni? - Nu!
Nu înghit astfel de porcării de la prieteni. Doar de la iubiți.
- Stai, cum rămâne cu piesa? - Ce-i cu ea?
Ar trebui să-ți spun să ți-o bagi undeva.
Dar nu o voi face, pentru că nu concep că disperarea personală
să-mi afecteze obligațiile profesionale.
Sunt actriță profesionistă!
Deci, astea sunt bomboane de ciocolată cu vișine adevărate?
Cred că da.
- Ne vedem la repetiție. - Sandy...
Să nu mă suni.
E ora 2:00. Ce atâta grabă?
Nu mă interesează. Ai zece zile să mă scoți din serial.
- E imposibil. - Atunci îmi iau alt impresar.
Îmi rănești sentimentele. Ce s-a întâmplat?
I-am spus despre Julie. Crede că sunt homosexual.
- Julie crede asta? - Nu, prietena mea, Sandy.
Păi culcă-te cu ea.
- Am făcut-o, dar tot așa crede. - Asta nu e bine.
Trebuie să-mi reiau viața. Tu ai o armată de avocați,
trebuie să fie o cale ca să mă scoți din serial.
- Am mai discutat asta. - Dorothy nu poate avea un accident?
Să ne folosim imaginația. N-o fi chiar așa greu.
Omoară pe cineva și adu-mi cadavrul, dar ai grijă să semene cu tine.
- Ăștia se prind de orice. - Sunt oameni buni, cumsecade.
De când îți pasă ție de sentimentele altor oameni?
Trebuia să-i vezi fața Juliei când a crezut că sunt lesbiană.
Lesbiană? Parcă ziceai " homosexual".
Sandy mă crede homosexual. Julie mă crede lesbiană.
- Credeam că Dorothy e normală. - Păi e.
Les, cel mai drăguț bărbat din lume, m-a cerut de nevastă.
Un tip Les vrea să se însoare cu tine?
Da. Nu cu mine, cu Dorothy.
- Știe că e lesbiană? - Nu e!
- Știu asta, dar știe și el? - Ce să știe?
Că... Păi, nu știu.
Știi că mi-a dăruit un inel? Un inel cu diamante.
Și ce i-ai spus?
Că "trebuie să mă gândesc".
M-am dus la toaleta pentru femei și era să urinez în chiuvetă.
A fost 13. Urmează 14.
Măriți unghiul. Trageți 3 la 130.
- Tăiați. - Opriți banda.
Facem o mică pauză, oameni buni.
Rămâneți pe loc! A intervenit o mică schimbare, copii.
Viitorul nostru fost-monteur a vărsat o sticlă de suc de țelină
pe bobina a doua a episodului care se difuzează astăzi.
Vom reface în direct scena cu petrecerea lui Emily.
- În direct? - Repede, ca iepurașii.
Aveți 26 de minute. Mergeți la cabine.
- Dar, Rita... - Nu ai decât câteva replici.
Nu văd de ce nu putem folosi pelicula.
Doar pentru că e puțin lipicioasă?
Explică-le că programul trebuie să fie flexibil.
Nu... Și aș...
Pot să te sun eu din nou? Mulțumesc.
Doamne, Dorothy! Eu... Zău, nu pot.
E pentru Amy.
Mulțumesc.
Ce drăguț.
- Nu știu cum să-ți spun... - Mai bine nu-mi spui.
Înțeleg că nu i-ai putut-o spune lui tata, aseară.
Așa că ar fi mai bine pentru toți să-i explic eu.
Uite ce este, aș fi necinstită dacă nu ți-aș spune
ce ai însemnat pentru mine în ultimele două săptămâni.
M-ai învățat cum să-mi apăr dreptatea, așa cum faci și tu.
M-ai învățat să nu mă mai ascund și să fiu eu însămi,
pentru că și tu ești mereu tu însăți.
Îți sunt recunoscătoare.
Dar...
Nu mai pot...
Nu pot să mă mai văd cu tine. Înțelegi?
Simt că te-aș induce în eroare. N-ar fi corect față de tine.
Chiar te iubesc, Dorothy.
Dar nu pot...
Nu pot să te iubesc.
Toată lumea pe locuri. Imediat!
Cincisprezece secunde până la reclamă.
Nu mă interesează cum ajungi acolo.
Dar e cea mai importantă noapte din viața lui Emily.
Vom merge cu toții s-o onorăm, inclusiv tu.
Atenție. Vă rog, liniște în platou. Atenție.
22 și 23 să vină la 28.
Stai așa. E bine acum.
Cinci, patru, trei...
Să închinăm în cinstea musafirei noastre de onoare, dra Emily Kimberly.
Cu toții ne dorim să ne binecuvântezi cu prezența ta
mulți ani de acum înainte.
Mulțumesc, Gordon. Nici nu știți ce emoționată sunt.
Nici în visele cele mai nebunești
nu credeam că asupra mea se va revărsa atâta afecțiune.
Cu atât mai greu îmi vine să vă spun ceea ce urmează.
Cred că a venit vremea socotelilor.
Eu nu am venit aici ca simplu administrator.
Am venit la acest spital ca să repar o nedreptate.
- Ce nedreptate? - Tatăl meu a clădit acest spital.
Dar, față de familia sa,
era un tiran nemilos. Un om cu mintea foarte îngustă.
O, nu! Nu în direct.
Să vedem ce urmărește.
A făcut din mamă o bețivă.
Ea s-a dus odată la călărie și și-a pierdut toți dinții.
Cum? Cum?
Fiica mai mare, cea drăguță și fermecătoare, a rămas gravidă
la 15 ani și a fost alungată de acasă.
Se temea mult ca fiica ei să nu poarte stigmatul de copil nelegitim,
încât și-a schimbat numele și a contractat o boală mutilantă,
după ce s-a mutat în Tanger, unde a crescut-o pe față ca pe sora sa.
Dar ambiția să cea mai mare
Preferi să filmăm dintr-un anume unghi?
era să devină soră medicală.
Drept pentru care s-a întors în SUA și a intrat în colectivul de aici,
de la Southwest General.
A lucrat aici și a trebuit să ia atitudine
oricând s-a confruntat cu nedreptatea și neomenia.
Înțelegi asta, dr Brewster?
Eu nu m-am atins de ea.
Ba da. Și a fost respinsă de toate celelalte surori.
Dă-mi ceva, unu. Nu spatele.
Doi și trei mergeți la stânga și la dreapta.
Doi, du-te stânga! Trei, du-te dreapta!
Sinceritatea ei i-a speriat pe medicii dumitale.
Dar era foarte, foarte, foarte mult iubită
- ... de fratele ei. - De fratele ei?
Acest frate, în ziua morții ei,
s-a jurat lui Dumnezeu că va merge pe urmele ei.
Și și și,
ei, ei, ei
Nu, nu intra în panică.
îi datora totul! Dar în termenii ei!
lată termenii.
Ca femeie,
cât se poate de mândră că e femeie,
cum a fost ea,
căci eu nu sunt Emily Kimberly,
fiica lui Dwayne
și Alma Kimberly.
Nu, nu sunt.
Sunt Edward Kimberly, fratele nesăbuit al lui Anthea.
Sfinte Sisoe!
Edward Kimberly, care, în sfârșit, a reabilitat numele surorii sale.
Sunt Edward Kimberly.
Edward Kimberly.
- Să fiu a naibii. - Nu sunt bolnav mintal, ci mândru
și norocos să fiu femeia care a fost cea mai bună parte a bărbăției mele.
Cea mai bună parte a mea.
Asta e o chestie de balamuc.
Știam eu de ce nu mă place!
- Publicitate. - Tăiați!
Tăiați!
Jeff știe?
TEATRUL SYRACUSE SPECTACOLUL URMĂTOR
o piesă nouă de JEFF SLATER
cu MICHAEL DORSEY și SANDY LESTER
Salut, Robert.
Salut, Les.
Lovește-l!
Așa!
Lovește-l! Lovește-l! Lovește-l! Hai odată.
- M-am gândit că îl vrei înapoi. - Afară.
Mi-l dai afară.
De ce ai făcut-o?
Îmi trebuia o slujbă.
Te afli încă în viața numai pentru că nu am apucat să te sărut.
Sper că ți-au plăcut bomboanele.
Le-am dat unei fete.
Și eu. Așa credeam.
Îți plac?
- Bomboanele? - Fetele!
Îmi place de Julie.
Cred că o iubesc pe Julie.
Ce ciudat, să-i arăți asta cu rochia pe tine.
Știu. Îmi cer iertare.
Adevărul e că mi-a plăcut tovărășia ta.
Și mie, a ta.
Mai bine nu dansam.
Să știi că ești foarte bun.
- Mă văd cu o femeie reală acum. - Adevărat?
Crezi că nu am verificat-o?
Pot să-ți fac cinste cu o bere?
Ai 75 de cenți. Da.
Îmi dai două beri?
Julie mai vorbește despre mine?
Taxi!
Mulțumesc.
Bună.
M-am întâlnit cu tatăl tău.
M-am dus să-l văd la barul unde merge el de obicei.
Nu merge acolo de obicei.
A, da. Am uitat.
- Ce face Amy? - Bine.
Am băut împreună vreo două beri și am jucat biliard.
Ne-am simțit foarte bine împreună.
Care mai e situația?
Terry Bishop a revenit în serial.
April și-a pierdut licența...
- Mă refeream la tine. - Știu la ce te-ai referit.
Ești celebru după ce ți-ai dezvăluit identitatea.
Ce succes mai urmează?
Voi monta o piesă cu...
Bine. Trebuie să prind un taxi.
Pot să-ți telefonez vreodată?
Nu vreau să te rețin.
Am făcut-o ca să obțin de lucru. Nu am vrut să rănesc pe nimeni.
Cu atât mai puțin pe tine.
Îmi lipsește Dorothy.
Nu trebuie.
E chiar aici.
Și ei îi lipsești tu.
Ascultă, nu mă cunoști ca bărbat.
Dar am fost un bărbat mai bun cu tine, ca femeie,
decât am fost vreodată cu o femeie, ca bărbat.
Înțelegi ce vreau să spun?
Trebuie să învăț cum să mă port la fel, dar fără rochie.
În momentul de față, am fi în avantaj dacă port pantaloni.
Partea cea mai grea a trecut, înțelegi?
Am fost deja
buni prieteni.
Îmi împrumuți și mie rochia aceea galbenă?
Care?
- Rochia Halston. - Rochia Halston?
O, nu!
O vei strica.
- O s-o pătezi cu vin. - Ba nu.
Ți-o împrumut, dar trebuie să mi-o dai înapoi. E preferata mea.
La ce o s-o folosești?